Георги Щерев
Гласове

chitanka.info

Дъждът изми ливадите и ето —

отново слънцето протяга длан.

Блестят елхите, чисто е небето

в очите на спокойния балкан.

И тръгват пак секачи и дървари.

Овчарите засвирват на кавал.

От звуците на медни хлопатари

не сещам колко път съм извървял.

И иска ми се вечно да пътувам

през пропасти, треви и върхове.

С хората на път да се ръкувам,

в душите ни да няма ветрове.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.